Legenden om Vogterne
Okay. Jeg er klar.
Jeg slår mine kløer i dig!
Du er færdig med at terrorisere uglernes riger!
Det tvivler jeg på. Du kan ikke hamle op med min onde hær af ugler.
Måske ikke.
-Men jeg er Lyze af Kiel. -Soren, men ...
Og jeg har samlet min helt egen hær: Vogterne af Ga'Hoole!
Soren, men ...
Vi har svoret at vi vil gøre de svage stærke -
- rette op på al uret og bekæmpe ondskaben!
Eglantine. Hvad er der?
Du sagde jeg ku' være Lyze af Kiel den her gang.
Årh, kom nu. Næste gang, okay?
Men jeg håber ikke du lyver -
- for Jernnæb!
Av!
Mit næb. Far.
Så er det godt, små ugler, det er sengetid.
Ja, endelig. lkke flere historier om Vogterne.
Åh, Kludd, fortællinger er en del af vores kultur og vores historie.
Vi kan lære meget af dem.
Også selvom vi har hørt dem 700 gange?
Ja, også da. Med mindre, min søn, at du allerede ved alt om vores historie.
Jeg ved at Vogterne vinder.
- Soren, det er bare en historie. - Vel er det ej!
Åh, nu går det løs igen.
Helt ærligt, far har du nogensinde set en Vogter?
Kludd, bare fordi man ikke kan se noget betyder det ikke at det ikke findes.
Det er som at føle noget i sit hjerte.
Du ved, gennem vores hjerter -
- hvisker fortidens stemmer til os og fortæller os hvad der er rigtigt.
Så, det er nok for i aften, kære.
Det er en stor dag i morgen. I har jeres første grenflyvning.
- I seng med jer. - Ja, kom med mig, børnlille.
Jeg har redt op med ekstra mos og dun til dig, Eglantine.
Soren? Tror du Jernnæb findes i virkeligheden?
Har du glemt det? Det var Iskløernes store slag.
Og Vogterne var i undertal. Det så sort ud.
Indtil Lyze af Kiel -
- slog ned på lederen af de onde ugler.
Vogterne havde vundet slaget.
Og uglernes riger var endnu engang frie.
Og så vendte de hjem til det store træ Ga'Hoole.
Men nogle siger at den onde konge stadig lever -
- og bærer en jernmaske for at skjule at han har mistet sit næb.
Hold nu op. Du gi'r hende onde dagdrømme.
Men det der er mit yndlingssted.
Det ved jeg. Vi har hørt det tusind gange.
Men du har et modtageligt sind, Soren.
Jeg tror far har fyldt det med historier og drømme.
Der er ikke noget galt i at drømme.
Næ, men det er forskellen på os to. Jeg drømmer kun når jeg sover.
Og gider du så godt gå til ro nu?
Soren ...
Far siger at vores drømmer viser hvem vi er.
- Nå, men som jeg ... Kludd, vent! - Nej!
Se, far!
Jeg bli'r bare den bedste flyver.
Det er fordi Tytoer er de bedste til alting.
Ikke også, far?
Du er stærk, Kludd, men der er én enkelt grund til at ugler er de bedste jægere.
Det ved jeg godt: Deres lydløse flyvning. Når jeg har fået slået kløerne ud ...
Vil musene være stukket af. Og så måtte du og dine unger sulte.
Far!
Jeg er klar.
Unge Vogter, så farlig tror jeg heller ikke din første grenflyvning bli'r.
Nå, tænk ikke på hvor meget støj du laver i begyndelsen -
- du skal bare strække dine -
- vinger.
Det var flot.
Begynderheld.
Ved du hvad, Kludd? Det hjælper at se for sig når man skal lande.
Kom så! Lad os flyve om kap!
Okay! Nu!
Hey, du tyvstartede.
- Nej, jeg gjorde ikke! - Jo, du gjorde. Far, han snød.
Drenge. Hold op med at skændes.
Lad os få drengene indenfor, vi skal af sted.
Må vi ikke komme med jer på jagt?
Ikke i nat, men når tiden er moden, har du da i hvert fald hjelmen til det.
- Flot hjelm, du. - La' vær'!
Drenge.
Gør det igen. Sig det igen.
Noctus, jeg ved at Soren er lidt af en drømmer. Er du bekymret for ham?
Åh, jeg er bekymret for dem begge to.
Ja, det føles som var det i går de blev udklækket -
- og nu, ja, de er snart voksne og forlader træet.
Jeg vil bare gerne ha' de er forberedte.
De skal nok klare sig.
Kom, du.
Eglantine, er der noget galt?
Åh, det er helt normalt, søde.
Hvis det gerne vil op, så lad det.
Det er flot, søde, det er flot. Bliv ved sådan.
Bare vent og se, den bli'r rigtig smuk.
- Der var den jo. - Eg, hvor klamt!
Lidt af en bedrift, det der.
- Hvad er det? - Din første gylpklump.
Den første? Betyder det der kommer flere?
Kan du ikke genkende den, Eglantine?
Det er den mus du spiste.
Dens pels og knogler i hvert fald.
Alle ugler gylper rester op.
Faktisk tror jeg stadig jeg har dine brødres første gylpklumper.
Måske har du lyst til se dem?
- Nej. Nej, åh, fru P., ikke igen, vel? - Årh, kom nu, søde.
Det er en meget stor nat for vores træ; første grenflyvning, første gylp.
Aj, undskyld.
Kludd? Vil du med ud og øve lidt mere grenflyvning?
Hvad? Så du kan få en chance for at vise dig igen?
Det kan du godt glemme.
Måske har du ret.
Måske sku vi bare, jeg ved ikke -
- blive hjemme og lege "Iskløernes store slag igen" ...
Kludd? Ku' jeg lige vise dig hvordan? Uden at du bli'r så vred på mig?
Okay. Så vis mig det.
Jo, før jeg springer forestiller jeg mig at jeg står på en stor klippe -
- sammen med Vogterne klar til kamp.
Vi springer ud og svæver lydløst li'som Lyze af Kiel.
- Luften bærer os bare mens vi ... - Nu er det nok.
Åh, Kludd. Er du okay?
Åh.
Vi er nede på jorden.
Vi må ikke være her, det ... det ...
Er det værste sted for en ugle.
Ja, jeg ved det godt, der er klamt hernede.
Nej, vi må se at komme tilbage, vi må ikke være her.
Altså, hvis vi nu bare ku' nå op til den gren -
- så ville vi nok ku' klatre op.
Ja, kom, lad os se.
Stille.
Hvad var det?
Soren.
Kludd.
Kludd. Kludd.
Hvor flyver I os hen?
Men vores hjem ligger den vej.
Det kan I da ikke.
Hold din mund lukket. Eller jeg lukker den for dig.
- Hvordan virkede det, Jutt? - Det der med "jeg lukker den for dig"?
Nej, ikke det. Mit onde blik. Jeg har øvet mig på det i flere uger.
Jeg så det ikke. Kom med det.
Imponerende.
Kan du li' det?
Ja. Hør, dit onde blik minder mig faktisk lidt om mit skræmme-true-ansigt.
- Ja? - Jeg løfter det ene øjenbryn ...
... trækker hagen tilbage og ...
- Hvem er I? - Hey. Ingen spørgsmål.
Hverken "hvem" eller "hvad" eller "hvorfor".
Det finder I meget snart ud af.
Hvad synes du? Virkede det onde blik kunstigt eller naturligt?
- Fuldkommen naturligt. - Åh, tak.
Slip mig så.
Kludd.
- Han har et stærkt næb. - Ja? Det skal de nok drage nytte af.
Ved du hvad, Jatt? Hvis jeg ta'r dit onde blik -
- og kombinerer det med mit løftede øjenbrynblik -
- får jeg det her.
- Hvad kalder du det? - Dødsdræberen.
Dødsdræberen? Det lyder lidt fjollet, synes du ikke?
Hey, Jatt, se. Der er Grimble.
Perfekt. Giv ham dit nye blik der.
Med eller uden løftet øjenbryn?
Med løftet øjenbryn, med løftet øjenbryn.
Vær hilset, Grimble.
Jutt, Jatt, det er godt at se jer igen.
Fik du kun fat i en halv ugle i nat, Grimble?
Nej, Jatt, det er en alfeugle.
De er meget små, men meget flittige.
For gammel til at bære en i fuld størrelse?
Ja, du er virkelig sjov.
Er der noget i vejen med dit ansigt, Jutt?
Nej!
- Nu gjorde du ham vred. - Det er et nyt blik.
Jeg ved det godt, men du må øve dig i at svare igen.
Jeg hedder Soren.
Jeg hedder Gylfie.
Han sagde du var en alfeugle.
Fra Kuneer. Det er ude i ørkenen.
Er du en Tyto?
Ja, fra Tytoskoven.
Hvem er de ugler?
Har du nogen idé om hvor de flyver os hen?
Hey. Ikke mere snak.
Stille. Lyt til hvad den gamle siger, okay?
Kludd.
-Okay, fald til ro. -Stille!
Stille.
Jeres forældre og familier har opgivet jer.
Så I er hermed klassificeret som forældreløse.
Nej, jeg er ikke forældreløs.
Forfærdelig tragisk, jeg ved det godt -
- men ved Glaux's godhed og nåde -
- er I blevet reddet og bragt her til Skt. Aegolius.
Og med tiden vil I føle taknemmelighed over den venlighed der er blevet jer vist.
I vil betale for den venlighed med arbejde.
Nogle af jer skal være gylpsamlere.
Åh, nej, jeg vil ikke være gylpsamler.
Andre skal være soldater.
Gylfie, bliv hos mig.
Uanset hvad vil I alle tjene den Store Tyto og De Ædle.
- Slip os fri. - Stille.
Vi vil ikke tjene Ædlingene.
- Hvem er Ædlingene? - Stille!
Jeg er Nyra, jeg er dronning af Skt. Aegolius -
- og mage til den Store Lord Tyto.
Jeg ved at I lige nu savner jeres familier -
- men I vil snart komme overens med, at De Ædle er jeres nye familie.
De Ædle er ikke vores familie. Slip os fri.
Hun har ret. Slip os fri.
Hvad er nu det?
Tyto, spild ikke din tid. Hun besudler dine fjer.
Du la'r hende være.
Åh, en lille Tyto med gejst i. Hvor rørende.
Så får du og din filtklump lov at blive sammen.
Som gylpsamlere.
Kom så, få lidt fart på.
Hvis du på et tidspunkt erkender din ædle slægt, Tyto -
- kan vi måske få en soldat ud af dig.
- Kom så. - Hvad så med min bror?
- Hvor er han? - Kludd.
Ung-ugle, ham her siger at du er hans bror.
Har du lyst til at slutte dig til ham?
Nej, det tænkte jeg nok.
Kludd?
Så, kom så. Kom så her.
- Kludd! - Se, der har vi en soldat.
Tak, skal du ha'.
Soren, du behøver ikke at være her sammen med mig.
Du burde være hos din bror.
Nej, Gylfie, jeg ku' aldrig slutte mig til de Tytoer.
Jeg fatter ikke at Kludd overhovedet vil ...
Hey. Hvad er der galt med ham?
Det ser ud som om han er blevet måne ...
Okay, ung-ugler, skynd jer lidt, skynd jer lidt, kom så.
Gør nøjagtig som han siger, ellers ser I ikke solen stå op.
- Godt sagt, Jutt. - Lidt kunstigt.
- Det var vildt flot. - Tak skal du ha'.
Så i nat, vil vi ha' at I skal ...
- Hvad var det igen, Jatt? - Hvile.
Ja, hvile.
Læn jer tilbage, stik jeres næb I vejret -
- og vend ansigtet mod den storslåede fuldmånes lys -
- og sov.
Soren. Vi må ikke falde i søvn.
Jeg tror de prøver at måneblænde os.
Måneblænde os?
Det sker nogle gange i ørknen, at ugler blir udmattede og kollapser under månen.
Når de vågner igen, er de ikke sig selv.
Det er som om de har glemt hvem de er.
Gylfie, vi skal nok komme væk her fra.
Jeg kender de stjerner der.
Jeg ka' godt få os væk herfra -
- den eneste udvej er at flyve og det kan vi ikke.
Nej, ikke endnu.
Men det skal vi nok få lært.
Så snart de ikke er i nærheden -
- hver gang vi får chancen, vil vi strække vores vinger ...
Tror du virkelig vi kan klare det, Soren?
Ja, sammen, Gylfie, skal vi nok komme væk.
Jeg fryser.
Os to sammen.
Okay, mine søde, små ung-ugler, så er det slut med skønhedssøvnen.
Go' morgen, go' morgen, så står vi op. Der venter jer en vidunderlig dag ...
Åh, nej.
Kom så, tjep, tjep, tjep. Få lidt fart på.
Soren.
Hvor skal vi nu hen?
Vi må lade som om vi er måneblændede.
Få nu lidt fart på, der er masser af gylp der skal samles.
I har nok bemærket at vi ikke bryder os om dvaskhed.
Nej, alt der ender på "hed", stoler vi ikke på.
- Kom så. - Få nu gang i kløerne.
Jo før I når frem, jo før kan vi begynde -
- og jo før vi begynder, jo før bli'r vi færdige. Kom så.
Flyt fødderne, ingen dvaskhed.
Og velkommen til Gylpetoriet.
Hvor I skal nyde resten af jeres liv.
I skal ikke ha' ondt af dem dernede.
Som laverestående arter er de heldige at de kan tjene en højere sag.
Som Tyto-ugler, deres naturlige overordnede -
- er I også en del af den plan.
Den plan der snart vil bringe orden til alle ugle-rigerne -
- hvor De Ædle vil herske.
En ny og ædel æra vil gry.
Så bevis jeres storhed -
- og stig op.
Højere.
Højere!
Lad os se at få gang i festen.
Så skal der samles gylp.
Kom i gang med at samle de klumper op, lige nu.
Nemlig. Hvilken fryd. Gylpklumper.
- Vi elsker dem. - Vi elsker dem.
Andre uglers gylpklumper.
Måske havde det været bedre hvis vi var blevet måneblændede.
- Ah, sådan. - Sådan.
Flot arbejde, nummer 8-5-7 ... et eller andet.
Okay, alle sammen, træd nærmere.
- Hey. Dig med det tomme blik der. - Det har de alle sammen.
Hør godt efter. Han taler.
Se, det her er den slags gylpklump i skal gå efter.
Musepels, museknogler, det er standard.
Men den hemmelige, sjældne ingrediens i den her er det som hr. Mus har spist.
- En metalflis. - Metalflis.
Nu er jeg meget opmærksom.
- Det er han. - Det er jeg.
- Og jeg fornemmer at du ... - Det er smukt gjort.
... melder dig frivilligt til at bære denne flis op hvor fliserne hører til.
Nu følger I med, ikke?
Kom så.
Soren.
Okay, der er flere kurve der skal fyldes.
Kom i sving.
Men hvad skete der?
Hør her, Gylfie. De fugle planlægger at gøre noget helt forfærdeligt.
Vi må finde Kludd, og vi må se at komme væk herfra.
Og hvad er det så lige I to tror I laver?
Når vi har fået samlet fliser nok -
- vil vi sætte en fælde.
Så bli'r det din opgave at lokke vores fjender hen hvor de hører til:
I kløerne på os.
Og da vil de vestlige riger og Træet, da vil de være mine.
Du har da mit ord.
Hvad har du tænkt dig at gøre ved os?
Stille!
- Hvad er det her for et sted? - Ind med jer.
Hold op med alle de spørgsmål.
De Ædle bli'r ikke spor glade hvis du ikke la'r os komme tilbage til Gylpetoriet.
Nej.
Og de bli'r heller ikke spor glade når de finder ud af -
- hvad jeg har tænkt mig at gøre ved jer to.
Jeg vil lære jer at flyve.
Flyve?
Du kan godt trække vejret nu.
Ja, det er kun blevet værre her.
Jeg lovede mig selv, at hvis der kom nogen -
- der var kvikke og modige nok til at gøre modstand -
- så ville jeg hjælpe dem.
Og I to er det bedste bud.
Men er du ikke ...
En af De Ædle? Nej, jeg hader dem.
Næsten lige så meget som jeg hader det de har gjort mig til.
Mine fjer har ikke altid været plettet af de farver her.
Da De Ædle invaderede vores kongerige, kæmpede jeg imod.
Det mente de at de ku, bruge -
- så de tog min familie.
Og lovede mig, at hvis jeg adlød deres ordrer, ville de ikke gøre dem ondt.
Og lige siden har jeg udført deres beskidte arbejde.
Nå. Har I overhovedet fløjet før?
Altså, kun lidt grenflyvning ...
Men I har ikke den luksus det er at svæve ned fra en rede længere.
Vi må arbejde med jeres vingestyrke ud fra det I kan i forvejen.
Vis mig hvad I har lært.
Kom nu.
Ja, godt, ja. ja.
Og prøv så at mærke hver eneste muskel, hver eneste fjer i hvert vingeslag.
Og pres.
Okay, I to, så er det godt. Kom så.
Tilbage til træningen.
Godt. De bedste af jer -
- de stærkeste og de mest talentfulde -
- vil jeg præsentere for den Store Lord Tyto.
Så lad os se hvor langt I er kommet -
- som flyvere. Som jægere.
Nå?
Flot klaret. Du har udvist enestående lydighed og disciplin.
Min mand vil blive yderst tilfreds med dine store fremskridt.
Sig mig, har din bror et lige så stort potentiale som flyver?
Hvem, Soren?
Nej. Han faldt ned fra træet da han var en helt lille unge. Han er halt.
Lille soldat. Ros gi'r dig ingen ret til at ta' friheder.
Lyv aldrig for mig igen.
Vi må skaffe den Store Lord Tyto alle de stærke flyvere vi kan finde.
Kom. Lad os fortælle din bror, hvilken belønning der venter dem -
- der anerkender deres sande familie.
Nej, mere bask, dybere bask.
Den stille luft har holder jer ikke oppe.
I må arbejde med jeres nedslag.
Sådan så jeres vingespidser næsten mødes hvis I kan uden at falde ned.
Jeg kan ikke krumme mine fjer nok, Grimble. Mine vinger er for korte.
Nå, jamen det siges at Lyze af Kiel havde korte vinger.
Og det stoppede ikke ham.
I er nødt til at ku' flyve langt hvis I skal nå frem til Vogterne.
- Til Vogterne af Ga'Hoole? - Ja.
Men hvordan ved vi hvor vi skal flyve hen?
Jo, I skal flyve ud til Hoolemere-havet.
Der hvor Træet står indhyllet i en urgammel tåge ...
"I en urgammel tåge, som holder det skjult for den -
- der ikke har en stærk vilje og et godt hjerte."
Ja. Nøjagtig.
Jeg ville gerne med -
- men jeg holder stadig liv i håbet om at befri min familie.
Jaså?
- Kludd, - Afsted.
Kludd, kom med os.
Afsted. Nu.
Stop dem.
- Kludd. - Dine små ung-ugler slipper ikke herfra.
Soren! Hvad skal vi gøre?.
Soren, vi må af sted.
Vent. Kludd. Kom nu, mens vi har chancen.
Nå, hvad venter du på, knægt? Nu har du chancen for at komme hjem.
Jeg er.
Jeg er hjemme.
Nej.
Vil du bruge vold mod din dronning, Grimble?
Du er ikke min dronning.
Vi er nødt til at springe nu, Soren.
Nu.
Kom nu, Gylfie. Bask.
Bask med vingerne.
Nej. Efter ung-uglerne.
Efter ung-uglerne.
Afsted, I tåber.
Skynd jer. I må advare Vogterne.
Se. Der. Der er en vej ud.
Hvor?
Gylfie. Kom nu, følg efter mig.
Hurtigere, Gylfie. Kom nu. Hurtigere.
Jeg kan ikke, Soren. Jeg kan ikke. Jeg må ha' et hvil.
Nej, Gylfie, kom nu, vi bliver nødt til det.
Hey, vent. Jeg tror vi slap fra dem.
Hvad? Er du sikker?
Det tror jeg.
Hey. Ved du hvad?
Hvad?
Vi flyver.
Føles det som du troede det ville?
Nej.
Det føles meget bedre.
Men hvad gør vi så nu, Soren?
Vi flyver ud og finder Vogterne af Ga'Hoole.
Det var uheldigt at Grimble måtte dø.
Men du ...
Du havde chancen for at følge med din bror, men gjorde det ikke.
Jeg begynder at tro, at du faktisk er værdig til at være her.
Til at være en af os.
Åh, det vil jeg gerne.
Vi tilbyder magt og mening.
Hvad har du at tilbyde?
Hvad kan du at tilbyde mig?
Jeg ...
- Jeg har en søster. - Fortsæt.
Hun er ung, men hun er fuld af gejst.
Og hun vil blive en stærk Tyto.
Jeg vil meget gerne møde hende.
Her ser vi de unge som vores fremtid.
Er du sulten?
Hvorfor?
Se her.
Hey. Åh, flot jagt der, du må være rigtig stolt af dig selv -
- fange en natsværmer der allerede var fanget.
Vent. Du havde da ikke fanget den.
Det var meget tæt på. Man ku' måske endda sige at det var så tæt på.
Perfekt.
Bagholdsangreb. Nå? Du havde nok ikke forudset det her.
Det må du undskylde. Vi vidste ikke at det var din natsværmer.
- Jamen det var det heller ikke. - Jo, det var.
Vi ledte bare efter et sted at gemme os og hvile os.
- I hvilken rækkefølge? - Hvad mener du?
Jeg mener, ville I gemme jer først eller hvile jer først?
Altså, det gør vel ingen forskel.
Jo da. Hvis I vil gemme jer først, så har I et alvorligt problem.
Men hvis det er et hvil I har i tankerne nu -
- vil jeg mene at jeres knibe er knap så alvorlig.
Vi er på vej til Hoolemere-havet.
Vi skal nemlig finde Vogterne af Ga'Hoole.
Er det rigtigt?
Sådan et par ung-ugler som jer når aldrig ud til havet.
Der er nogle rigtig væm'lige bæster derude.
Væm'lige bæster?
Hvis høgen ikke slår en hurtig klo i jer, så gør gribbene det.
Og hvis gribbene ikke får jer -
- sidder dingoerne og venter i træerne og når I flyver forbi, så ...?
Hvis vi lige ku' vende tilbage, ugle.
Har du et sted vi kan hvile os? Min ven er såret.
Jeg hedder Graver.
Hulen ligger herovre.
Nå så I vil ud til havet, hva'?
Ja.
Ved I hvad man kalder en ugle der flyver mod havet?
- Nej? - Fortabt.
- Var den ikke go'? - Jeg har en anden en til jer.
Hvad tror I man kalder en ugle der ...?
Twilight. Vi har fået gæster.
Vil du omgående sætte mig ned. Jeg mener det.
Mage til respektløshed.
Middagen er serveret.
Og hun taler i en uendelighed.
Fru P., det er mig Soren.
Soren.
Er det virkelig dig?
Jeg har ledt efter dig og Kludd dag ud og dag ind og nu dette?
At blive snappet op af det der kæmpe uhyre.
Uhyre? Hvilken uforskammethed.
Graver, hvem er de miniatureugler og hvorfor taler de med middagen?
Jeg hedder ikke "Middag".
Årh, Middagen har en kort lunte, må jeg sige.
Vent. Hun er ikke mad. Hun er min barnepige.
Hvor jeg dog hader at blive presset til at hvæse. Det er frygtelig uværdigt.
I den grad.
Ja, men, fru P, det her er mine nye venner, det er Gylfie og Graver og ...
Og Twilight, var det?
Glæder mig at træffe dig, Middag.
Åh, jeg mener, fru P.
De to der er på vej til Hoolomere-havet -
- for at finde Vogterne af det Store Træ.
- Nej, virkelig? - Hvad?
Nej, Soren, vi må se at få dig hjem. Dine forældre er så bekymrede.
Nej, du forstår ikke, fru P. Kludd og jeg blev bortført.
- Du godeste! - Han er stadig fanget hos dem.
Jeg er nødt til at finde Vogterne. De er de eneste der kan redde ham.
Et eventyr under opsejling.
Fare. Intriger.
Det stof sange er gjort af.
Årh, nej, ikke lutten.
Men den slags preller ganske af på mig.
Thi jeg er poet, lige så vel som jeg er kriger.
Lån mig øre.
Skønt barnepigen siger "Nej"
Vil drengen ta, af sted
Han flyver ud mod faren
Og bli'r kvast og hugget ned
Bare fordi det bli'r sunget, bliver altså ikke til en sang.
Det var noget jeg digtede på stedet, tro det eller ej.
- Det tror jeg på. - Det er et talent.
Godt, men, vi har vist en lang rejse foran os så ...
Fru P?
Du ved jo godt det er hvad far ville ha' ønsket.
Og det er præcis derfor jeg ta'r med jer.
Hvad? Nej, I forlader os da vel ikke?
Nej, I er de første nye ansigter vi har set i otte måner.
Hvis jeg skal høre på flere af hans tåbelige uglevitser ...
- De er gylpe-sjove. - Nej, de er ikke.
Nå men hvis jeg skal høre ham synge flere af hans i gåseøjne "sange" -
- så plukker jeg alle mine svingfjer af.
Hvor vover du?. Lad os, lad os bare smutte.
Nej. I må ikke gå.
Kender I overhovedet vejen til Hoolemere-havet?
- Twilight kender vejen. - Selvfølgelig kender jeg vejen.
Vi sætter kurs mod Huladans-havet.
Nej, "Hoolemere". Hoolemere.
Hey, ved du hvad, fru P?
Du må næsten være den første slange der nogensinde har fløjet.
Ved du hvad, jeg tror du har ret.
Og jeg kan godt li' det.
Du milde.
Klap i.
Høje Lord.
Vores arbejde i Skt. Aegolius er meget snart fuldbragt.
De sidste af fliserne er på vej.
Og jeg bringer dig offergaver med bankende hjerter.
Dine nye soldater. Testede og ædle.
En i særdeleshed virker ualmindeligt lovende.
Det skal jeg nok selv afgøre.
Du. Soldat.
Træd nærmere.
Ja, du gør ret i at være bange i mit nærvær.
Hvad er dit navn?
-Kludd. -Højere.
Kludd. Mit navn er Kludd.
Sådan. Det var bedre.
Glem aldrig, at svaghed er et træk hos de lavere arter -
- ikke hos os.
Ved du hvorfor, Kludd?
Fordi vi er Tytoer.
Mørket falder på, vi falder med
Falder i søvn
Vi bli,r ved med at falde i søvn
Falde i søvn
Nu skal vi drømme sødt
Alle sover nu
Du, jeg tror den krage følger efter os.
Ja, jeg har holdt øje med ham i noget tid.
Ved I hvad en ugle siger når den bli'r hakket af en krage?
Altså, Graver, det er nok.
Nemlig. Av.
Hey. Skrub af med jer.
Nu er det nok.
Twilight. Din lut.
Åh, la' ham ta' den. Så er vi af med den.
- Åh, vent. Åh, nej. - Åh, jo.
Fru P.
Kom så.
Fru P.
Jeg kommer.
Soren, se!
Hjælp!
De er for hurtige.
Jeg får dig tættere på. Vi låser vores kløer sammen.
Tro mig. Jeg ved hvad jeg gør.
Jo, men har du prøvet det før?
Nej. Men jeg har altid haft lyst til at prøve det.
Hold fast.
Fru P.
Forsvind her fra. Forsvind.
Åh, fru P. Er du okay?
Jeg har det fint.
Lad os tage en tur mere.
Ugle, du kan virkelig flyve.
Tak skal du ha', Twilight.
Nå, så er vi her.
Hoolemere-havet.
Det er så stort.
Ja, det er en ret stor pyt, den der.
Jeg ved ikke rigtig.
Tror du virkelig at Vogterne er derude?
Det skal de være.
Flokken.
- Langt om længe. - Hvem der?
Det blev spået at I ville komme.
Det blev spået at fremmede ville lande på min kyst.
Hør, vi vil dig ikke noget ondt.
Det blev også spået.
- Vi har fløjet meget langt. - Det blev ligeledes spået.
- Og vi er meget trætte. - Også spået.
Jeg ved alt.
Fortæl jeres ærinde, ugle.
- Jo ... - Vent.
Hvis du virkelig ved alt, hvorfor ved du så ikke hvad vi vil?
Det blev spået at der ville være en der tvivlede.
Er jeg den eneste der har problemer med det her?
Nej, jeg er også lidt utryg.
Far sagde, "ledet af myrepindsvinets pigge".
Vent, du er et myrepindsvin.
Jeg er myrepindsvinet.
Og det blev spået at I ville få brug for hjælp til at nå frem.
Men så må jeg fortælle dig det vi søger Vogterne.
Det burde han vide i forvejen.
Det gør jeg også, tvivler. Fortsæt.
Far sagde at dine pigge ku' lede os.
Og det vil de.
For at nå ud til Træet, skal I holde jer mellem Hvalens Finne og Glaux's Øje.
Vig aldrig væk fra de stjerner.
Nu af sted. Alle sammen.
Det blev spået at flokken ville tøve i starten.
Men at de med tiden ville blive en familie.
Og en familie er afhængig af at alle medlemmer opfylder deres rolle.
Krigeren.
Jeg er krigerpoet, tak.
Fint. Stærk og ædel.
Sporfinderen. Solid og trofast.
Navigatøren med sin tvivl.
Lederen, hvis vilje er stærk.
Og sidst, men ikke mindst, hjertet.
Vent. Er du en slange?
Ja, jeg er.
I er nået så langt som I er ved at beskytte hinanden.
Drag ud. Hold øje med himlen og flyv.
Okay. Kom så.
Husk det nu, når jeres vinger bliver svage -
- og I hænger med næbbet -
- og I har fløjet så langt i kan -
- så er I nået halvvejs.
Hvad sagde han?
At vi er nået halvvejs. Åh, ja.
Det er jo ingenting det her.
Vi er faret vild.
Jeg kan ikke orientere mig.
Vi må se at finde øen.
Vi er midt inde i tågen.
Træet må være på den anden side. Jeg kan mærke det i mit hjerte.
Dit hjerte?
Er der andre der har et lidt mere kvalificeret bud på -
- hvor meget længere der er?
Graver. Hvorfor flyver du sådan der?
Hvad mener du? Du ved da hvordan jeg flyver.
Det er ikke det.
Graver. Dine vinger.
Jeg tror ...
Farvel.
- Graver. - Graver.
Graver.
Graver? Graver.
Åh, nej. Nej.
Følg efter mig, min ven?
Der er ...
Der er fire andre.
Ja. Det ved vi.
Måske kræves der et skarpere sæt øjne ...
Flyt jer lidt, jeg kan ikke se noget.
Jeg vil se.
Jeg er bekymret over dette flis-materiale de taler om.
Det ku' være et våben. Det ku' være et nyt skjold eller panser.
Efter at ha' undersøgt dem, Deres Majestæt -
- kan vi se, at de bærer spor af de strabadser de beskrev.
Jeg har svært ved at tro at disse tapre ung-ugler sku' være fløjet den lange vej -
- bare for at lyve os op i ansigtet.
Måske Lord Allomere ser anderledes på det?
Åh, gode Glaux.
Boron, Deres Majestæt, hvis jeg har forstået det her rigtigt:
Jernnæb er ikke en myte.
Han er ved at samle en slavehær af måneblændede ung-ugler -
- og planlægger at erobre verden med magiske uglegylpfliser.
Med al skyldig agtelse og respekt -
- og især da over for mine små venner, som har måttet stå så meget igennem -
- en sådan historie rykker grænsen for hvad der er troværdigt alt for langt.
Nå, så denne opfattelse er en kilde til morskab for Ezylryb?
Hvilken frækhed.
Det jeg finder morsomt er at du dækker din egen ryg -
- ved at tilsmudse disse flyvere.
Ønsker min gode ven Ezylryb at vi skal drage i krig igen?
Nej, nej.
Måske ku' han skrive et fint digt om det i sin hule, mens resten af os -
- ja, mens resten af os fik forkrøblet vores kløer som han.
Men jeg siger, vær forsigtig, tabene ku' blive meget store.
Jeg vil altid fraråde at drage i krig i blinde.
Men for en sag som den, denne dreng har beskrevet -
- for en krænkelse af freden så eklatant og så voldsom?
Selvfølgelig ville jeg kæmpe.
Hvad sku' man ellers gribe til?
Og hvis du tror jeg er en kujon eller blot skødesløst vil ofre andre -
- så lad os kæmpe nu og her.
Boron, du kan kåre vinderen.
Ro i salen. Fald ned, ugler. Vi prøver at finde sandheden.
Sandheden?
Jeg har fortalt jer sandheden.
De Ædle findes derude -
- de bortførte mig og hundredvis af andre ung-ugler fra deres træer.
De vil gøre os alle til slaver og regere vores verden uden nåde.
Ja, det eneste bevis jeg har er mine ord.
Men ord var det eneste bevis jeg havde på at I fandtes ...
Men jeg bevarede troen.
Og det vil du tvivle på?
Jeg tvivler ikke på det.
Deres Majestæt. Min søg- og redningsskare skal -
- efter planen ud på en rutinerunde under næste fuldmåne.
- Nej. - Måske ku' vi ...
I må ta' af sted omgående.
Tag dine bedste ugler med dig, Allomere. Og vær grundig.
Soren, vi gjorde det.
Ja. Ja, det gjorde vi vel.
Jeg håber bare at Allomere finder ung-uglerne.
Åh, at være en ung ugle med smag for eventyr -
- og ankomme til Træet for første gang.
Det var flot som du holdt stand derinde.
Nogle flere gode, stærke hjerter.
Dem kan Træet altid bruge.
Han er godt nok en mærkelig ugle.
Han ku' godt trænge til at få undersøgt hovedet.
Og til et langt bad.
Klam, gammel ugle.
Jeg ville holde mig langt væk fra ham, hvis jeg var jer.
- Hvorfor? - Jeg fortæller jer om det på vejen.
Vi er allerede for sent på den.
Pas på.
Oldfruen har pålagt mig at sætte jer ind i hvordan vi gør tingene her.
Under jeres grundtræning ...
Vent lige lidt. Vores grundtræning?
Man bli'r ikke bare Vogter uden videre. Det ta'r år. År.
Hej, hej.
Og kun de allerbedste blandt os bli'r udvalgt til at ...
Vent. Hvem er du?
Har du tænkt dig at blive ved med at afbryde mig?
Nå, hvis I mod forventning sku' ha' de fornødne talenter -
- ville I blive placeret i en specialiseret skare eller eskadrille.
Der er navigation, heling, søg og redning -
- smedearbejde, vejrfortolkning, kulminearbejde.
Jeg regner selv med at få en plads i navigationsskaren.
Jeg hedder for resten Otulissa.
Jeg ... jeg hedder Soren.
Jeg tror jeres venner er derinde.
Graver. Hej.
Hvordan er maden, Graver?
Han sagde "God", men han tror den vil være bedre med lidt musik til.
- Hvad? - Og det her ligner et godt publikum.
Jeg synes faktisk, han er rigtig god.
Det er han vel. Hvis man kan li' den slags.
Her i det Store Træ -
- bli'r uglerne trænet i forskellige grupper, som vi kalder "skarer".
I skal studere sporfinding -
- navigation, kampteknik, -
- eller måske er det smed I skal være.
Her kommer jeg, her kommer jeg.
Nåh, der. Øjeblik, øjeblik.
Ild, min dreng, det er træets hjerteblod.
Og der er intet der er mere farligt.
Ugler.
Det kan du ikke mene.
Hvad ... Nu har jeg aldrig.
Kom tilbage. Jeg var ikke klar.
Mærk luften.
Følg efter mig.
Mine soldater. Mine sønner.
Mange af jer har hørt om mig i sene natte-hviskerier -
- men jeg forsikrer jer, jeg er ikke en myte.
Jeg er virkelig -
- og jeg står foran jer med én enkel sandhed.
De stærke skal regere de svage.
For lang tid siden blev jeg brutalt overfaldet af kujonen Lyze af Kiel -
- for at forsvare den sandhed.
Nu bærer jeg denne maske for at skjule mine ar.
Men metallet er stærkt.
Det er et symbol på De Ædles styrke og handlekraft.
Tiden er inde til at tænde en ild, der vil fortære ugle-rigerne -
- og generobre det der retmæssigt er vores.
For vi er Tytoer.
Vi er De Ædle.
Og jeg er Jernnæb.
Jernnæb. Jernnæb.
-Kludd? -Jernnæb.
Jeg savner mor og far.
Jeg er bange.
Det skal du ik' være. Du er hos mig nu.
Eglantine, det her er vores hjem.
De sætter virkelig pris på os her.
Kludd, kom nu. Kan vi ik' bare ta' ud og finde Soren?
Hey. Hey. Du er nødt til at glemme Soren.
Soren er svag. Vi er Tytoer.
Vi er De Ædle.
Kludd, jeg lover ikke at sige til nogen hvad du laver.
Jeg vil bare gerne hjem.
Okay, Eg.
Så vi ta'r hjem? Hvornår?
I morgen.
Men nu i nat -
- skal du sove.
Man læser til ud på de små timer, hva'?
Ja, det er "Iskløernes store slag".
Det er faktisk min fars yndlingshistorie.
Ja, han fortalte os den rigtig tit, den her.
Så havde din far en god forfattersmag.
Kan du li' den?
Ærlig talt den er slet ikke som min far fortalte den.
Nåh? Hvordan fortalte han den da?
Ja, far fik det altid til at lyde så helteagtigt.
Du ved, som den helt store sejr.
Men i de her historier, jeg mener, der lyder det slag bare som ...
Som helvede?
Kom, min dreng. Solen står snart op.
Du har en stor dag foran dig.
Jeg vil nemlig lære dig hvordan man rigtig flyver.
Mærk "flænserne". Vindstrømmene i regnen.
En verfer!
En skyllerik!
Skrællehvirvler!
Skrællehvirvler?
Han ku' i det mindste ha' givet os en ordforklaring med.
Sådan, de det her er måden at lære det på.
Åh, ja. Det er præcis så'n her jeg helst vil lære det.
I en orkan.
Luftstrømmene varmes forskelligt op, forstår I -
- fra himlen til havet.
I kan ikke bekæmpe dem.
I er nødt til at mærke dem i jeres hjerter.
Kan du se den der?
Soren, se den, den er der.
Tag den, min dreng.
Ja, sådan. Brug dit hjerte, dreng.
Stol på det.
Bare flyv derind.
Han ser den.
Hold den. Hold den.
Soren. Hey, hey, hey. Hey, pas på, se dig for.
Soren.
Soren. Følg med til min hule.
Okay, ung-ugler, stik jeres næb I vejret -
- og vend ansigtet mod den storslåede fuldmånes lys -
- og sov
Lord Allomere, drengen talte sandt. De ung-ugler, vi er nødt til at redde dem.
Vent nu. Vi kan ikke storme blindt ind -
- vi ved ikke hvad vi er oppe imod.
Kan du se de flagermus der?
Hvis vi følger efter dem er jeg sikker på vi vil se det fulde omfang af deres plan.
Stop.
Jeg ta'r mig af den der. Du ordner de to nede på platformen.
Hvad er det?
Hvor gjorde jeg nu af den?
Jeg ved ikke hvad der skete.
Det var en meget lang tur herud og altså, det var slet ikke som det der.
Der er ingen grund til bekymring, min dreng.
Jeg indrømmer blankt, at jeg ledte dig ind i den kastevind med vilje.
Jeg ville teste dit hjerte.
Du var eksemplarisk.
"Eksemplarisk"?
Nej, nej, nej, jeg havde nær fået revet vingerne af.
Altså, min hjerne sagde jeg sku' gøre én ting -
- mens mit hjerte sagde at jeg sku' gøre noget helt andet.
Og du stolede på din hjerne.
Det var der du fejlede.
Vent. Er det dit mærke?
Hvad? Det her? Ja.
Så du har skrevet historien om Iskløernes store slag?
Det tror jeg.
Eller faktisk så, ja, det har jeg.
- Var du med? - Ja.
Hvad, altså som skriver?
Nej. Som soldat.
Eller som, ku' man' vel godt sige, leder af alle soldaterne.
Du er Lyze af Kiel.
Ja.
Du er Lyze af Kiel.
Ja. Så er det vist sagt.
Jamen ...
Det gamle bras der?
Den kan kun bruges til at samle kul med nu.
Jamen hvorfor kalder du dig Ezylryb?
Alle uglerne i Træet ved hvem jeg er.
Men du er ...
Mine dage som Lyze af Kiel er for længst talte.
Og det slag er kun et fjernt minde nu.
Undtagen, pudsigt nok for ung-ugler som dig.
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Hvad forskel gør det hvad jeg kalder mig selv?
Jamen Lyze af Kiel var min helt.
Nå, ja, jeg kan tænke mig at det er hårdt at møde sin helt -
- og finde ud af at han er virkelig og ikke en myte.
Det er bare ... du er bare ik ...
Hvad havde du regnet med?
En snehvid Tyto med skinnende rustning og kampkløer -
- med en stigende måne i baggrunden?
Nå, men sådan her ser man ud når man rent faktisk har været i kamp.
Det er ikke storslået, det er ikke smukt, det er ikke engang heroisk.
Det handler bare om at gøre det rigtige.
Og gøre det igen og igen, også selvom man ender med at se sådan her ud.
Der er noget galt.
Sårede ugler, sårede ugler.
- Skynd jer. - Allomere er tilbage.
- Skynd jer. - Gør plads.
Hjælp mig lidt her.
De her ung-ugler har brug for behandling.
Skynd dig at hente dem.
- Mor. - Det skal nok gå, skat.
Hey, hvad er der sket?
Lord Allomere har befriet to ung-ugler i Næbbjergene.
Det ser ud til at han er såret.
Jeg tror han stødte på nogle af de der "Ædlinge".
Ved du hvad? Jeg troede faktisk ikke rigtig på dig først.
Nåh, det er okay. Altså jeg ville heller ikke selv ha' troet på mig.
Soren. Soren, skynd dig at komme. Det er Eglantine.
Eglantine?
Jamen, lad mig komme forbi. Flyt jer lidt.
De er måneblændede.
Nej.
Tror I, I kan hjælpe hende?
Vi vil gøre vores bedste, Soren.
Eglantine.
Det var en kamp på liv og død. Vi var voldsomt i undertal.
Jeg blev kun lettere såret, Gudskelov, men de andre ...
Har du et bud på antallet af tilfangetagne ugler, Allomere?
Jeg så snesevis af dem. Der kan meget vel være mange flere.
Og du tror at det er et led i en større plan?
Det er helt givet.
Deres Majestæt, det nytter ikke at gå halvhjertet ind i det her.
Bubo. Slib kampkløerne.
Til våben.
Den sidder meget godt.
Ezylryb. Lyze.
Ja, til begge dele.
Hør, jeg må med derind.
Du er nødt til at ta' mig med.
Naturligvis da.
En utrænet ung-ugle som dig ville nok holde et helt minut i et rigtigt slag.
Her.
Tag du bare med. Vi har altid brug for klo-føde.
Det er godt at ha' nogle lig at kaste efter fjenden.
Jamen jeg ...
Eller du ku' blive her -
- ta' dig af din søster -
- og rent faktisk være til nytte.
Men hvad ved jeg? Jeg er bare en træt gammel skrighals.
Afsted.
Åh, Eglantine
Jeg ville bytte plads med dig hvis jeg kunne.
Jeg ville ønske det var mig der lå der i stedet for dig.
Åh, Soren.
For så ku' du også se det her sted, Eglantine.
Alle fars historier, de er sande. Dem alle sammen.
Du ved, om Vogterne og Ga'Hoole-træet og ...
Det er alt sammen sandt.
Også Lyze af Kiel, jeg mener, han er virkelig, Eglantine.
Han er virkelig.
Soren, du lovede det.
Eglantine?
Du lovede at jeg måtte være Lyze af Kiel næste gang.
- Åh, Eglantine. - Åh, Eglantine.
Eglantine?
Soren? Fru P?
Vi er ikke hjemme, er vi vel?
Vi er i Vogternes Træ, Eglantine.
Se. Det her er Ga'Hoole.
Nej, det kan ikke passe. Kludd. Han er stadig ...
Kludd tog fejl. Far havde ret. Det var rigtigt alt det han sagde, Eglantine.
Nej, jeg mener at Kludd var der sammen med mig.
Det var ham der gjorde det her, Soren. Han er en af dem.
Hvad er han?
Nej, nej, Eglantine.
Det er fordi du er omtåget. Selvfølgelig er han ikke det.
Men gudskelov at Allomere befriede dig.
Jeg blev ikke befriet.
Kludd gav mig til uglen der kom med mig.
Nej, Eg, nej, det er umuligt -
- hvis det var rigtigt ville det betyde at Allomere var en ...
En forræder.
Nej, det er en fælde.
Allomere.
Vi følger Hvalens Finne. De må være fløjet den vej.
Der er noget dernede.
Der.
Lad os se nærmere på den røg der.
Soren. Se.
Nåh, Allomere.
Er det noget andet når du ser konsekvenserne af dit forræderi?
Skal det være flagermus der dræber dem?
Naturligvis.
Som du ved er flagermus immune over for flisernes kraft.
Nu, min elskede?
Det ville være grusomt at la' dem vente længere.
Gør det af med dem.
Vi kan da ikke bare la' dem ligge der og vride sig i smerte.
- Kan vi? - Nej, du forstår ikke.
Da vi var på Skt. Aegolius, så vi hvad de ting kan gøre ved en ugle.
De gør noget forfærdeligt ved ens hjerte. Er det ikke rigtigt, Soren?
Soren?
Der er flagermus på vej.
Bare rolig. Jeg kan fælde hundredvis af de der blodsugere.
Hvad med i tusindvis?
Ja, vi finder jo ikke ud af det ved at sidde på vores halefjer, vel? Kom så.
Vent. Vent nu lidt.
- Selvfølgelig. - Soren, hvad er der?
Flammerne. Jeg har det.
Jeg tror jeg ved hvordan vi befrier Vogterne.
Nej, Soren, du kan ikke flyve gennem ild.
Hør nu, Gylfie, jeg er nødt til at stole på mit hjerte.
Twilight. Ta'r du dig af flagermusene?
Kære ven, jeg vil købe dig så megen tid jeg kan.
Men skynd dig. Og vær forsigtig.
Kom så.
Twilight? Jeg synes at hvis vi skal flyve i kamp sammen -
- så må du hellere synge den bedste kampsang nogensinde.
- Hvad?. - Nej, jeg mener det, jeg vil gerne høre en.
Giv os den tapreste, mest opmuntrende kampsang nogensinde.
Fortrinlig idé, Graver.
Vinder vi så bliver sejren sød
Ja, sådan.
Men det her er nok den visse død
Hvad? Sku' det der være opmuntrende?
Vent. Jeg er ikke nået til den bedste del.
En styg, uhyg'lig død, med skrig og smertejag
Når vores vinger bliver revet af
Nej. Nej!
Du lovede at bringe os alle Vogterne.
Men de er ikke Vogtere.
Soren.
De har ikke en chance mod fliserne.
Men jeg tror ikke vi kan stole på dig længere, Allomere.
Nej.
Nej, nej, du lovede mig det.
Du lovede mig at jeg skulle være konge af Træet.
Du burde vide, Allomere -
- at der kun er plads til en konge.
Hey!
Flyv så.
"Brug dit hjerte, dreng.
Flyv derind."
Soren!
Nej.
Åh, Soren.
Kom så, Soren.
Det var eksemplarisk. Men vi er ikke færdige endnu, min dreng.
Åh, ja!
Kom så.
Det havde de nok ikke regnet med.
Flot klaret, kære venner.
Ædle krigere, angrib.
Knus dem.
Inden de bliver kampklar igen.
Kom så.
Kludd?
Nej.
Soren.
Kludd.
Goddag, kære bror.
Nå, den legendariske Lyze af Kiel.
Endnu engang ender det med kun at være dig og mig.
Og nu kan jeg omsider få hævn for det her.
Du burde takke mig. Hvis du spør' mig er det en forbedring.
Dine elskede Vogtere er færdige, Soren.
De Ædle vil triumfere -
- og Tytoerne vil indtage deres retmæssige plads -
- som herskere over uglernes riger.
Åh, det bli'r en storslået æra.
Storslået?
Nej, Ædlingene er nogle uhyrer. Du så selv hvad de gjorde.
De måneblændede andre ugler, og de gjorde dem til deres slaver.
Du er bare svag, Soren. Du lever stadig i dine drømme.
Nej, det er mine drømme der gør mig stærk, Kludd.
Det var dem, der førte mig til Vogterne.
Bare en skam der ikke er nogen Vogtere tilbage efter i dag.
Jeg forstår det ikke.
Hvordan ku' du slutte dig til Ædlingene efter det de gjorde mod os.
Det de gjorde mod os?
De tror på mig som ingen andre har gjort det før.
Jernnæb siger at de stærke vil triumfere.
Der vil blive gjort en ende på de svages lidelser.
Og ære?
Ære er bare et andet ord for svaghed.
Nej, Kludd. Jeg ved du ikke tror på det der.
Så kender du mig ikke, overhovedet.
Soren. Min vinge er brækket.
Soren. Jeg er din bror.
Kludd, nej.
Jernnæb.
Så få det dog overstået.
Nej!
Du får ikke lov at gøre flere ugler ondt.
Nå, det vil du forhindre?
Åh, hvor er det synd at sådan en stærk -
- ung og selvsikker Tyto skal gå til spilde.
Nej, Soren!
Du kender den der sølle, gamle ugle?
Han er min lærer. Min helt.
Nå men så kan din helt gi' dig en sidste lektion i De Ædles styrke ...
Du rør' dig ikke.
Ved at lade dig se ham dø.
Mine udvalgte. Tilbagetog.
Følg mig.
Soren, du gjorde det rigtige.
Og du gjorde det godt.
Vi må vist føje et nyt kapitel til historierne.
Som det havde været i svundne tider -
- blev det igen i den nye.
Vogterne opfyldte deres ed den nat.
Som jeg spåede det.
De gjorde de svage stærke og rettede op på al uret.
Og da solen atter skinnede om morgenen -
- kunne alle se at de havde bekæmpet ondskaben.
Soren. Soren.
Åh, Eglantine.
Vi er så stolte af dig.
Far. Historierne ...
De er sande.
Du har gjort dem sande, Soren.
Nu da freden var genoprettet -
- var det tid til at fejre -
- og til at anerkende, at vores lille flok af ugler -
- som skæbnen og en storm havde blæst ud til træet -
- nu stod foran deres konge og dronning som unge Vogtere.
Omsider klar til, med hele deres hjerte -
- at aflægge den urgamle ed:
At rette op på al uret -
- gøre de svage stærke -
- og uden tøven -
- bekæmpe ondskaben.
For som vi ved ...
Nyra slap væk.
Og Kludd?
Ja, Kludd blev aldrig fundet.
Skal jeg stoppe nu?
Nej. Du kan da ikke stoppe nu.
Jeg vil jo ikke gi' jer onde dagdrømme.
Årh, kom nu, der må være mere. Det må der være.
Hør dem engang, Soren.
De vil ha' flere historier.
Men så kom da, venner, lad os ikke skuffe dem.
Der er en storm under opsejling.
Og hvis vi er heldige så er den smækfuld af skrællehvirvler.
Legenden om Vogterne
[DANISH]